Den som har betytt mest för mig häri livet...
...det är Molotov.
Ja.
Oj! Jaha. Ja, gå ut, du.
Hoppa ut, det blir kallt som fan om du ska stå och vänta så där.
Det är mat om en timme, så du får jama så jag hör dig.
Molotov! Kom till husse.
Ska du komma och äta lite? Molotov!
Nej!
Nej, nej, nej...
Nej, nej, nej!
Nej: nej"'
JäveH
Det var väl själva fan...
Jävla rävjävel. Nu ska du fan få käka för sista gången!
Nu jävlar ska du få se på efterätt!
Helt plötsligt hade jag sprängt mig hela vägen till ålderdomshemmet.
61.
- Hur går det? -62.
Nu tappade jag räkningen. Hur många är det i varje paket?
- Det står att det är tio i varje paket. - Det kan man inte vara säker på.
- Det brukar stämma. - Jag får räkna om.
Jag börjar om. Ett, två, tre, fyra, fem, sex, sju, åtta, nio, tio.
Ja, må han leva Ja, må han leva uti hundrade år
Javisst, ska han leva
Allan! Allan!
Allan? Allan?
Allan? - Herregud, var är han?
- Var är gubben? - Vart har han tagit vägen?
Hej!
Ja. Går det... Kan man resa nånstans härifrån?
- Vart ska du, sa du? - Det sa jag inte.
Går det några transportmedel härifrån?
- När då? - Ja...
När som helst.
Är det nånting som går här?
Bussen till Strängnäs går om tre minuter.
- Strängnäs? - Ja, 322:an. Kan det vara nåt?
Ja...
Räcker det här?
Nej, det räcker inte. Du kommer till Byringe, kanske.
- Vad finns i Byringe? - Inte ett skit.
Jaha! En enkel till Byringe då, tack.
Och du är...över 65...
- Va? -Ja. Då ska vise...
- Varsågod. - Tack.
Jävla skit!
Kom igen, då! Vad fan?!
Hur fan har de tänkt här?
Håll i väskan! Släpp den inte. Håll käften på dig!
Ja...
Gubbfan måste ha gått upp i rök!
I källaren är det ju mörkt och låst. Han kan inte ha kommit in här nere.
Vi måste ringa till polisen. Gör du det, eller ska jag göra det? Ring du!
Allan!
Det är många som har skrikit på mig, allt från stinsar till diktatorer.
Var fan är du, gubbjävel?! Fan!
Allan!
Den första som tjöt över mig var mor.
Jag minns inte att hon skrek, men det gjorde hon säkert.
Jag skrek nog också. Det är så nyfödda gör första gången de ser sig om.
Farsgubben hann jag inte se skrika så mycket.
- Karlsson har hädat! - För att jag visade upp kardangen?
Det är lösningen mot svält och nöd. Kallar ni det för att häda?
Om man gör det på Barnens dag mitt på torget i Malmköping...
- Jag måste varna folket... -...då är det att häda!
Jag var nio sista gången jag såg honom.
I den här skenheliga monarkin går det inte att leva. Jag ska till Ryssland!
Far utropade en egen republik på femton kvadratmeter mitt i Moskva.
Det här är lösningen på svält och nöd! Med den här blir kvinnan inte med barn.
Nej, inga barn. Njet. Det här är fantastiskt.
- Där kunde far göra som han ville. - Vad häller du på med?
- Tills ryssen tog itu med honom. - Det är ju lösningen på svält och nöd!
Får jag säga en sista sak?
Fjärsman, fjärsman, fjärsman!
Fru Karlsson...
Beskedet om att far hade dött kom en solig aprildag.
Det var samma dag som jag upptäckte hur ljuvligt det är att spränga.
Allt som far lämnade efter sig kom i ett paket.
Mor fick ett färgglatt ägg som nån Fabbe hade gjort.
Jag fick en sån där rysk gumma, babusjka.
Och en kamera!
Det var bra presenter.
Mor bytte in det där ägget hos grosshandlare Gustavsson.
Han gjorde en bra affär visade det sig. Det är så grosshandlare gör!
Efter fars död hostade mor i två år-
-innan hon också klev in i den påstådda himmel där far möjligen befann sig.
Då blev jag lite orolig för framtiden...
...men det är väl så när ungar blir föräldralösa.
- Hur ska jag klara mig? - Du låter som din far.
Han skulle jämt tänka. Se hur det gick. Att tänka har man ingenting för.
Det enda man vet säkert är att det är som det är...
...och det blir som det blir.
Det var mors sista ord.
Sen dess har jag fått klara mig själv.
- Hallå! - Va?
- Du glömde din väska. - Det går bra.
Det går inga tåg här. Den är nedlagd.
- Vad sa du? - Det går inga tåg här.
- Stationen är nedlagd. - Ja.
Jag ser det. Jag är inte född i går.
- Vad gör du här, då? - Bussen stannade här.
Jaha. Men vart fan ska du, då?
Ska? Jaha, nej... Det...
Det får vi se.
- Har du varit på luffen länge? - Luffen?
Du har ett rejält bagage.
Den här är inte min. Den följde bara med.
- En gubbtjyv, alltså. - Ja...
- Är du hungrig? - Ja... Jag är mest törstig.
- Det kan vi nog lösa. - Jaså. Trevligt.
- Hittar du? - Jag brukar Iöpträna...
- Jag känner till området... - Hittar du dit vi ska?
- Ja, jag känner till området. - Det är en jävla tur för dig!
Vad fan...
- Vad gör du? Vad är problemet? - Det är soppa torsk.
Har du nån jävla extradunk?
Det finns bara ett hus i Byringe! Det är ljusbrunt.
Det är lite gult också!
- Har han inte irrat bort sig? - Nej, han är helt klar i knoppen.
Det är inget fel i huvudet på gubben. Hur kan man smita från sitt eget kalas?
Jag har lagt ner så mycket jobb för hans skull, och han bara försvinner.
Vi har köpt en prinsesstårta för 40 personer minst.
Den beställde vi, för han tycker om marsipantårta.
Annars äter vi gräddtårta här. Marsipan fastnar i gamlingarnas tänder.
Vad vi ska göra med den? Här står jag med en stor tårta.
Jag kan tänka mig Schwarzwald, men det är ju inte jag som fyller.
Ring mig när han kommer tillbaka, för såna här fall brukar lösas snabbt.
Har han hoppat ut genom fönstret? Det stod öppet när vi sjöng i morse.
- Då var det faktiskt öppet. - Jag vet inte.
- Det är möjligt. Det löser sig säkert. - Det tror jag inte.
Fy fan, ålderdomshem! De har fått för sig att jag ska in där till hösten.
- Jag har bara satt foten där en gång. - Ja...
- Har man tagit fyra kan man ta en till. - Ja.
Jag fick en slant för att underhålla med dragspelet för gamlingarna.
De satt som fågelholkar.
- Så du spelar dragspel? -Javisst
Stackars satar, sitta där... Man sitter hellre på kåken.
- Grattis igen, då! - Visst fan, det hade jag glömt.
Hej på den här lilla killen!
Har du haft nån käring?
- Nej, det blev aldrig så. - Hur fan lyckades du undvika det?!
Pinkar du utomhus? Jag måste bereda plats för nästa runda. Det tränger på.
Det var bra att maten slank ner! Det blir efterrätt sen.
Ja, jag kommer...
Trevligt. - Hallå, är det nån där? Hallå!
- Var är gubbjäveln och väskan? - Det är stängt.
- Vad då? -Det är ingen järnvägsstation.
- Var är gubbjäveln och min väska? -Jag bor ensam här...
Tror du jag är dum? Vem fan har suttit här?
- Nej... Aj! - Gubbjävell
- Passa dig! - Aj!
- Aj! Sluta! - Gubbjävell
- Du... - Jag ska slå ihjäl dig!
- Passa dig! - Ja!
Sluta slåss!
- Aj, aj, aj! -Ska vi singla slant?
- Vi ska se om du får ha livet kvar. - Sluta nu. Lugna dig lite...
Tur för dig att jag inte har några mynt!
- I farstun finns en skäl med växel. - I farstun? Är du helt dum i huvudet?
- Helvete, vilken träff! - Säger du det?
Den där efterrätten du pratade om, hur blir det med den?
Vi måste få undan honom... innan han kvicknar till.
Jag måste erkänna att jag börjar bli nyfiken på...
...vad som finns i väskan.
Så där! Det är snabbaste sättet...
- Oj, det blev lite mycket! Jag tar den. -...att öppna, även om man kan koden.
Vill du ha det rent?
Åh, herrejävlar!
Det var en hel del kontanter. Inte undra på att Iillkillen var grinig.
Öppna, för fan! Hör du, gubbe!
Släpp ut mig!
- Jag vill bara ha den där jävla väskan. - Lugna dig!
Allvarligt!
- Vad var det där? - Jag satte på aggregatet.
Jag tar den jävla väskan, och så drar jag härifrån. Jag ska inte slå dig.
Det är lätt att måla upp ljusblå planer när man sitter i skiten.
Det har man inte mycket för. Livet är som det är och blir som det blir ändå.
Det fick ju grosshandlare Gustavsson erfara.
- Vänta här, Bibi! - Kom snart tillbaka.
Han hade planerat sin eskapad bra. Han valde en solsäker dag, en vacker väg-
-och en perfekt kulle för sin pisspaus, och ändå gick det åt pipsvängen.
För jag hade valt samma kulle för min provsprängning.
Hon skrek i högan sky.
Det är väl så älskarinnor gör när grosshandlarhuvuden dunsar ner.
Provsprängningen var lyckad, men det blev en biljett in på mentalsjukhuset.
Så.
Här är ditt rum. Inget bråk och stoj här!
Efter några är bakom lås och bom-
-hamnade jag till slut hos en sån där rasbiolog, professor Lundborg.
Sluta, Allan.
Hm...
Mm.
Vet Allan om ni har negerblod i släkten?
- Nej, det tror jag inte. - Jag får inte ihop det här.
Allan har negroida mått. Ni är våldsbenägen.
- Men ni är väldigt ljus i hyn. - Men jag vill gärna träffa en neger!
- Allans far var av revolutionär art. - Han var lite speciell.
Och äpplet verkar inte falla långt från trädet.
Vi tar det säkra före det osäkra.
Lundborg dukade upp doningama och såg till att mina gener inte spreds vidare.
- Doktorn, patienten är redo. - Ja.
Det är väl så rasbiologer gör.
Plåstra om honom lite extra.
Han var inte så stadig på handen, men vad jag förstår gick operationen bra.
-49800000... - Här är den sista.
-49900000... - Och den.
-50000000. - Du kan räkna, du.
Inte illa pinkat!
- Kommer du fortfarande inte fram? - Hans telefonjävel funkar inte.
Ring på, bara. Skicka ett sms. Gör som du tänkte, för en gångs skull.
- Vad skulle han göra? - Han skulle hämta en väska!
- Väska? - Du vet väl vad en väska är, Hinken?
Ett bärbart utrymme att ha grejer i.
- Kunde du inte hämta väskan själv? - Är det här ett åkband på Gröna Lund?
- Jag glömde fotbojan. - Men jag har fan inte glömt den.
- Är det Bulten? - Jag tar det här.
Häll käften! Jag sköter snacket. Håll käften, sa jag.
- Hallå, det är Gäddan. - Hej, hur är läget?
Skitbra! Vad är klockan hos dig? Vi har kväll.
Skit i klockan. Du skulle ha ringt mig tidigare. Varför gjorde du inte det?
Jag vet, men... Vad fan, jag hade några mobilbatteritrubbel.
Lyssna nu. Lugna dig!
Du mumlar och svamlar! Ge telefonen till nån som jag kan prata ordentligt med.
Laddare för mobiler... Okej, vänta. Jag ger telefonen till Caracas.
Vänta.
Caracas, bitch! Telefon.
Kom!
Vem är det?
- Pim! Hur är läget? - Strunt i det! Har ni mina pengar?
- Vi har dem. - Vad menar du?
En av mina killar har stålarna. Säg att vi har dem, inga problem.
Caracas, är du där? Hallå!
Hallå. Bulten har dem.
- Okej, så ni har pengarna? - Han kommer snart hit. Oroa dig inte.
Min kurir ska ha väskan i morgon, annars är ni döda.
Jag bad dig säga att vi har pengarna! Är det så svårt? Det är världsrekord.
Du sticker till Malmköping och hämtar idioten. Nu är det allvar!
- Java? - Ja tack.
Treo.
- Har det gått bra att sova? - Ja.
- Har han väsnats på morgonen? - Nej, inte ett knyst.
Minus 20... Jävlar!
- Fan i helvete, vad har jag gjort? - Va?
Helvete! Hur kunde jag glömma att stänga av kylaren?
Jaha, du. Ja, ja. Det...
Det löser sig.
Ångra har man ingenting för, så länge man inte äger en tidsmaskin.
Äh, ångra har aldrig gjort nåt ångrat ogjort.
Min operation har jag aldrig ångrat. Tvärtom, det var rena lyckträffen!
Hade jag inte varit så stel i grenen hade jag inte pausat i kanongjuteriet.
Och jag hade aldrig tagit anställning där.
- De här kanonerna... - Vi gjuter eldrör. Vi är en man kort.
Du får gå vid sidan om en vecka. - Esteban! Håll käften och arbeta.
Si, si, si! Vi måste arbeta tillsammans för att skapa en bättre värld.
Spanjacken Esteban var smal som en vimpel.
- Hans mun användes bara till att prata. - Följ med och kriga mot Franco!
Allan, var är du? Vad vill du? Du måste ta ställning.
- Du måste ge mig ett svar. - Jag tycker om när det smäller.
Vi måste göra nåt!
När det blev inbördeskrig i Spanien ville han ha med mig och krossa Franco.
Varför inte, tänkte jag. I krig får man spränga alla möjliga konstruktioner.
Leve revolutionen! Leve Durutti!
Vart ska ni? Följ med mig!
Durutti säger...
- Hitler är en bra man. - Vi måste stoppa honom.
Jag vill sova!
Vi har inte tid att sova! Vi måste kämpa mot Franco! Vi dör hellre än att ge upp.
Leve revolutionen!
Lyft republikens flagga och öppna era revolutionära hjärtan!
När vi kom fram hade krigets första kula inte avlossats...
Död åt fascisterna! Död åt Franco!
...förrän Esteban skrek för sista gången.
Min mors kloka ord kom till mig då.
Grabben fick aldrig spränga några broar-
-men jag fick spränga desto fler.
Och tres och dos och uno. Nu jävlar smäller det!
Huka dig, för fan!
I många år gjorde jag inget annat än åt, sov och sprängde.
Det var en underbar tid!
Det blev för mycket av det goda, för plötsligt var lusten att spränga borta.
Jag tänkte: "Nu skiter jag i det här! Jag gör nåt annat."
Om man har knallat genom hela Spanien, så har man inget emot att få skjuts.
Stanna!
Varför står han där mitt i vägen? Stanna då!
Stanna där.
Det visade sig vara general Franco som var ute och finåkte.
Mitt viftande var tydligen uppskattat, för han bjöd på dans, paella...
...och en riktig rioja-fylla.
Det var en perfekt avslutning på min tid i Spanien.
Min vän Allan, du räddade mitt liv. Jag vill att du ska ha min älsklingspistol.
Vad den blänker! Krimskrams...
- Vårda den ömt. - Tack!
Señor! Undrar om den går att skjuta med.
Så här dansar man!
Ingen panik, det är min vän Allan!
Säg mig, vad kommer du att sakna mest av vårt underbara land?
Vinet, och min vän Esteban som har dött.
Leve Esteban!
- Vad är det som piper? - Det är väl nån telefon...
Jaha, ser du.
Här ska vi se. Det rasslar in en massa sms.
- Nu? - Det är dålig täckning där inne.
Från Gäddan, från Hinken, Hinken, Hinken.
- Hinken, mamma. Hinken, Gäddan. - Han verkar populär.
Så där. Hinken skriver: "Ring eller dö".
Men vad fan!
- Hallå! - Jag är i stationshuset nu.
Det är helt tomt här. Det sitter bara nån jävla tomte i biljettkassan.
- Vad ska jag göra? - Har du frågat honom?
- Vad då? - Fråga om han har sett nåt!
Okej, jag frågar.
Ronny Hult och hans fru är här. Du kan hämta dina besök själv nästa gång.
Förlåt, jag visste inte att de hade kommit.
- Hej... -Varsågod och sitt.
Berätta, vad var det som hände i går?
Jo, jag jobbar på Resecentrum, och det hade gått några timmar...
Berätta bara vad som hände.
- Det är ju det jag gör. - Du gör det inte så bra.
Det var en kille som hoppade på mig. Han var riktigt våldsam.
Nu glömde du berätta om den gamle!
Men... - Det var en gammal människa... Jag sålde en biljett till en man.
Det var hundraåringen. Han köpte en biljett av Ronny!
Sen misshandlade mc-killen Ronny och tvingade honom att köra till Byringe.
Hallå?
Är det nån hemma?
Vet du vad klockan är?
Ja...
- Hon är nästan elva. - Det var bra.
Då har de snart lunchpaus där inne.
Hallå, hallå!
- Hej... - Hej då.
Jaha.
- Jaha, du. Det där kunde ha gjort ont. - Det kan ha sina fördelar att vara död.
Så.
- Ska vi hiva allting? - Hiva alltihop!
- Vad ska du göra nu? - Han ska in där.
Jävlar...! Åh.
Så.
Djibouti. Jaha, ja. Han får se sig om i världen.
Fördelen med västar är att det inte är så petigt med storlekarna.
Ja...
Jaha, ja. Jävla käringkast.
- Va? - Julius, hjälp till att dra väskan.
- Vi är ju två om den. - Ja, för fan!
Det är klart. Då tar du den. Tack ska du ha.
Hallå, du där!
Hallå där, kan du vänta ett tag? Jag är från polisen.
Jag letar efter en hundraåring som har förirrat sig från äldreboendet.
- Har du sett nån gamling? - Jag såg en gammal gubbe på en dressin.
Han åkte förbi med Jonsson.
- Var det Julius Jonsson? - Ja, precis.
Och så en med motorcykelväst. Han hade solglasögon på sig.
Man har det nu för tiden. Han hälsade inte ens.
- Var såg du dem? - Vid fotbollsplanen i Åkers styckebruk.
- Var det länge sen du såg dem? - En halvtimme, ungefär.
- Är du säker på det? - Nej.
Nej»-
Hej då.
Du...
Hallå! Har du plats för två liftare?
Eh...
Hej.
- Jo... Jo, det kan gå bra. - Vad fint!
- Det är ganska trångt här bak. - Väskan kan jag ha i framsätet.
- Vart ska ni åka? - Är det din kiosk?
Nej. Jag jobbar bara extra. Jag pluggar annars.
Pluggar du? Inte högstadiet, antarjag.
Nej. Jag har provat mig fram en del. Jag har pluggat en massa olika grejer.
Jag tänker att det är en ganska svår fråga...
...med yrkesmöjligheter och sånt.
- Hur då? - Nej, men...
Det finns liksom olika... Alltså...
- Jag kan tänka att... - Att?
Jag kan tänka att det är svårt med val. Hur...
Det är väl jättebra att hålla alla dörrar öppna.
Ja, skit samma.
- Hoppa in här... - Tack ska du ha!
Vart ska ni nu då?
Ja... Vart ska du nånstans?
- Jag ska till grossen och storhandla. - Grossen? Det verkar trevligt.
- Säkert? Det ligger mitt i obygden. - Obygden är underskattad.
Ja, det kanske den är.
Kan inte du dra sponsringen? Det vore perfekt!
Skandia är ju 150 år, och gamlingen är 100 år.
Det skulle vara jättebra. Du som är polis kan göra nåt crazy av det!
- Nej, jag gör inte det. - Båda är gamla.
- Jag är ju polis, för helvete. - Det skulle vara jättebra.
Jag är ju anställd av staten! Jag kan inte göra reklam i den här kanalen.
Fräscha 70-talegruppen The Police gjorde låten "Message in a bottle".
- Nu har jag polis Aronsson i studion. - Inspektör.
Välkommen. Du har ett "message" till allmänheten, fast inte i en flaska.
Berätta lite om det.
Det rör sig om en man som heter Allan Karlsson-
-som på sin hundraårsdag försvann från äldreboendet i Malmköping.
Hundra bast, det var som fanken! Leker han kurragömma?
Nej. Vi tror att han har blivit kidnappad av ett mc-gäng på stationen.
Har han blivit kidnappad? Oj!
Det låter som en svensexa. Ska han gifta om sig med Anna Nicole Smith?
Vi vore tacksamma om allmänheten kunde ge oss tips.
- Hallå. - Jag sitter i bilen.
En snut på radion snackar om en hundra- åring som är kidnappad av ett mc-gäng.
- Vad fan säger du? Vad då, kidnappad? - De sa det på radion.
- Det måste ju vara Bulten! - Nu jävlar! Nu är du död, Bulten.
Det är bra!
- Ska du ha nåt? - Eh... Nej, det är bra.
Tanka... Dra i spaken.
Du måste dra i spaken, annars kommer det ingen bensin. Dra i spaken.
- Nej... - Du måste dra i spaken vid pumpen!
Har du aldrig tankat förr? Man måste dra i spaken.
- Har han kidnappat dig? - Va? Vem då?
- Julius! - Nej, nej. Dra i spaken.
Det står att du är kidnappad av ett mc-gäng.
Julius har en mc-väst på sig.
Den är inte hans. Han tog den från den skalliga Iillkillen.
- En liten kille? - Han behöver inte den - han är död.
Jag slog en krocketklubba i huvudet på honom. Nej, han frös ihjäl.
- Okej... - Den skalliga Iillkillen...
Han kom och var svettig i ansiktet. Han hade väl rännskita. Han mådde dåligt.
Han stack väskan i handen på mig. Det är 50 miljoner i den.
Kör! Gasa!
- Han vet inte hur man tankar. - Skit i det, kör!
Benny, gasa nu! Gasa! Såja.
- Käringen i kassan såg mig. - Såg vad då?
Den lilla påsen råkade trilla ner i fickan på mig. Vill ni smaka?
Ja tack. Jaså, du var inne och snattade?
- Vad fan?! - Vad då?
- Vad fan är det som har hänt? - Jag ber om ursäkt.
Det är klart att du som jobbar i kiosk blir förbannad när jag norpar...
- Han kan ju inte spräcka en miljonbunt. - Jag skiter i godiset!
Vad fan har ni gjort?!
Vad fan...?
Jag gör aldrig mer en efterlysning i radio! Det blir bara skit.
Nej, det blev inte så bra.
De hörde av sig från Åkers styckebruk. Hundjäveln markerade lik på dressinen.
- Lik? - Ja.
Benny, vad säger du? Ska du inte skita i grossen och följa med oss i stället?
Eller har du tenta på måndag?
- Vad ska ni göra med pengarna? - Ni och ni... Vi ska väl dela på dem.
Vi snackar mer om det sen, men vi står jävligt illa till.
Kan du inte gasa på?
Men vems är pengarna?
Det är inte våra pengar, nån annan ska ha dem egentligen.
Vad då, vems? Vems är vems egentligen? Allt byter ägare förr eller senare.
Francos pickadol! bytte jag mot ett arbetstillstånd i Amerika.
Du, Allan!
- Du vet väl att de söker folk? - Vilka då?
- Till Manhattanprojektet. - Manhattanprojektet?
Ja, Manhattanprojektet, Allan. Vi borde fixa en jobbintervju.
- Ligger min hammare där? -Det låter jävligt bra.
- Vi kan förändra saker, du och jag. - Jo, det är faktiskt ett bra projekt.
Det är dags att nån gör nåt åt den. Den är bitter.
Bitter? Vad fan snackar du om?
Manhattan-drinken. Här.
- Vad fan...? - Man dricker den, Manhattan-drinken.
- Vad menar du? - Det är som att kyssa ett schäferarsle.
Den är bitter.
Det är en bomb, världens största.
Är det ett bombprojekt?
L ett enda huj kom spränglusten tillbaka.
Det måste jag säga, det var en underbar känsla.
Det kommer inte att fungera. Vi provade ju det förra veckan.
- Lite kaffe kanske hjälper. - Tack!
Ingen bomb i dag heller, antarjag?
Mr Oppenheimer, jag är faktiskt lite besviken.
Det händer ju inget här. Inga explosioner.
- Visst heter du Allan? - Ja.
Det här är ingen vanlig bomb. Vi måste lösa väldigt komplicerade saker.
Nej, ni måste fortsätta testa. Mamma sa: "Tänk inte så mycket, gör det bara."
Men innan bomben kan detoneras måste vi lösa ett avgörande problem.
- Vad är problemet? -Allan... Du ska få en minut.
Vi skulle behöva använda dubbelt så mycket plutonium som vi gör nu.
Vad väntar ni på?
Vi kan inte bara dubblera mängden. Det är instabilt och sönderfaller.
Jag vet, ni har pratat om det i flera veckor. Hör på, du får en minut.
Jag har fnulat lite på det här. Om ni tar hälften här, och hälften där-
-och sammanför det precis före explosionen.
Ja, där har du problemet! Hur gör man det i en inkapslad bomb uppe i luften?
Vad fan, har ni lite dynamit?
Knepigare än så var det inte att få fjutt på bomben.
Alla blev till sig i byxan, inte minst Harry.
Ja, vicepresident Harry S. Truman.
Jag ska bjuda dig på ditt livs största drink!
- Vad fan, jag har fått pissros... - Du har gjort mänskligheten en tjänst.
Lyssnar du? Du har gjort... Du har förändrat världen.
Du har förbättrat världen.
Jag säger dig... Lyssna! Det blir inga fler krig tack vare din uppfinning.
Tack vare dig, min vän...
Pang!
USA och världen behöver aldrig mer kriga, för alla vet vilken kraft...
Mina herrar, förlåt att jag stör.
- Mr Truman. - Vad är det?
Ni har telefon. Ni måste ta det.
Jag måste ta det här. Bli aldrig politiker!
Halloj!
En fulltankad amerikan kan tjata hål i huvudet på vem som helst.
Det krävs en hel de! för att få stopp på dem, som att en president dör.
Herrejesus! Jag kommer genast.
Det var precis vad Roosevelt gjorde den dagen.
Nu... Här!
Hör du, Harry! Du glömde din...
Den tändaren är för vicepresidenter. Behåll den du.
Harry var inte heller så petnoga med vems som var vems.
Välkommen åter!
Herr Karlsson, välkommen tillbaka till Sverige!
Statsminister Erlander vill bjuda på välkomstmiddag.
Så fort jag landade sjanghajades jag till den där mutmiddagen på Grand.
Det passade bra efter den där jävla flygplansmaten.
- Bra, jag är hungrig. - Hoppa in snabbt!
Soldaten sa: "Huka er, gubbar och käringar, för nu laddar han om!"
Jag hörde från Harry S. Truman att Allan gjort stora insatser för Amerika.
- Nja, men jäklar vilken skiva vi hade! - Berätta, jag är oerhört nyfiken!
Jo, vi drack mängder med tequila.
Jag talar om det som skedde dessförinnan.
Nej, vi drack bara tequila. Harry skulle ha bourbon, det är "fjöligt".
Jag syftar på arbetet.
Jaha, när jag jobbade på Manhattan. Då får man inte dricka tequila.
Ni får ursäkta, jag måste avvika. Regeringen kallar. Min fru, alltså!
Nu får det vara nog. Notan står på mig. Berätta mer för ingenjör Eklund.
Ja... Hej då.
- Statsministern har bett mig... - Kommer han tillbaka?
- Nej. - Då tarjag den här köttbiten.
- Det är synd om den förfars. - Statsministern har bett mig...
...att höra mig för om det kan finnas en plats för er på AB Atomenergi.
- Vad trevligt! - Om vi börjar med era studier...
Det är inte mycket att hänga ijulgranen. Tre år.
- Tre års akademiska studier, bara?! - Ja, jag slutade när jag var nio.
- Nio? - Ja, precis. Eller tio var jag.
Nej, jag skulle fylla tio det året, så jag var nio när jag slutade skolan.
Här har vi en liten kille som vill hoppa ner i källaren. Ta han här.
Den där Eklund försvann fortare än en höna skiter.
Sen var han inte den ende på Grand som var ute och trälade, om man säger så.
God afton, mr Karlsson. Jag heter Julij Popov.
Jag är fysiker. Vi är kollegor.
Vi kanske ska ta en promenad? Vi behöver lite frisk luft.
Vad fan, en promenad?
- Popov! - Jag kommer.
Lilla fröken, här fanns det fina grejer. Grönstedts...
- Jag tar en O.P. Du betalar. - Okej.
- Hur mycket? - Femtio.
Oj, den är lite busig!
Nu börjar det bita. Jag känner mig skitbra!
Vi vill ta del av er erfarenhet och kunskap.
- Säger du det? - Det kan bli lukrativt för er.
- Men varför? - Kamrat Stalin är en mycket trevlig man.
Jag gillar bara att spränga saker.
- Det gör jag också! - Gör du?
Ja.
Ge mig lite dynamit, så sprängerjag vad som helst. Dra ät helvete!
Jävlar!
Vad gör den här? Det här är inomskärs.
Vi börjar få ont om bränsle.
- Kör upp här! - Ja, gör det.
Sjötorp? Det låter käckt!
- Hallå! - Hej, hej!
Vi undrar om vi får hyra ett rum här i natt.
Det är inget jävla hotell. Jag bor här.
Men vi betalar bra. Pengar finns, det är inte det.
- Jaha. Vad fan, är ni på rymmen? - Jag fattar att det känns konstigt.
- Jaha, där kommer en liten gubbe till. - Vi körde vilse lite grann, och...
...vi skulle vara tacksamma om det går.
- Hej! Gunilla. - Trevligt.
Det får vi väl se.
Jag får väl knö in er. Bara ingen pissar ner sig, då får ni sova i ladan.
- Vad är det? - Det är Sonja.
Var är det här, då?
Jaha! Hej, du.
Det var inte dåligt.
Såja!
Kom, Sonja!
Är hon 40 år ungefär?
Sonja? Jag har ingen aning.
- Varför tror du det? - Jag är nästan zoolog.
Nästan? Hur fan kan man vara nästan?
Ja, man blir nästan klar med utbildningen...
- Var har du hittat henne? - På en cirkus.
- Jaha! Kan hon olika konster? - Jag har ingen jävla aning.
- Cirkus är djurplågeri. - Ja, absolut!
- Jag hatar också cirkus. - Det var det enda bra mitt ex gjorde.
Han fattade att jag tyckte synd om henne, så han tog saken i egna händer.
Tog han henne bara?
- Tog? En elefant äger väl sig själv. - Jo...
Allan, hör du!
Så där kan du inte göra.
- Stopp! - Det är för dålig fjutt.
Det ska smaka grillat.
- Vad är det? - Fransk potatissallad.
Ja, det såg jag, men den gröna geggamojan. Det såg gott ut!
Det är guacamole.
- Är du nästan kock också? - Nej, nästan dietist.
Nej, nu driver du med mig!
Nej, jag är tyvärr nästan väldigt mycket. Nästan veterinär...
Nästan nationalekonom, nästan farmaceut, nästan personalvetare.
Fan! Du måste vara nästan singel också. Du har inte haft tid med nån kvinna.
Nej. EIIerja...
Jag är singel. Jag är ledig.
- Eller du kanske skojade? - Nej, men du skojar väl?
Nej. Jag har ägnat de senaste 18 åren åt att ta 920 högskolepoäng.
Jag har haft svårt att tämja min vetgirighet.
Du måste sluta ljuga för dig själv! Det kan gå åt helvete annars.
- Det blir inte nåt av nåt. - Det är en analys man kan göra.
Vad i helvete? - Vad fan gör du här?
- Va? - Vad gör du här?
Eh...
- Jag tänkte hämta några grejer. - Du har inga grejer här!
Jo, jag har... Jag tänkte hämta mina skålar.
- Vilka jävla skålar? - De blå med nån kurbits.
Du gav dem till mig i födelsedagspresent!
Jag vill ha mina skålar.
Skit ner dig, Ricky! Stick härifrån. Du ska inte vara här.
- Trevlig att knulla med? - Ja, han är trevlig.
Han är bäst. Riktigt jävla skön.
- Fingerfärdig. "Älska" brukar vi säga. - Ricky. Hej! Grattis.
- Tack... - Ha det bra!
Nej, du får vända om.
Ja, såja!
Ja. Nej... Ja, det går bra. Lite till...
- Nu får du... Såja. - Du kan backa upp här.
- Det går fint. - Om du backar upp lite till...
“Såjax “Brian
Aj, vad han slirade på kopplingen.
Gunilla, Gunilla!
Jag vet inte vad det är för fel på mig. Jag dras till såna där idioter!
Det kanske du vet. Du är väl nästan psykolog.
Nej, inte riktigt... Men det är inte så mycket kvar.
Jag har tagit grundkurserna. Jag har kvar neuropsykologin.
Men det är svårt att säga vad ditt problem beror på.
Men du kan ändra ditt beteendemönster.
Men, Benny, man kan inte välja vem man blir kär i.
Nej, tyvärr...
Gunilla! Det var du och jag. Du och jag...
- Ja, hallå? - Brorsan!
- Hallå, Ricky? - Hon har lämnat mig.
- Hon har träffat nån annan. - Ricky, skit i den därjävla bruden!
Det är ingen jävla brud, det är Gunilla!
Peta inte i dig mer jävla "valla" och drick inte mer. Vi tar skiten i morgon.
Jag klarar inte mer. Det är kört. Hon knullar med den jävla hundraåringen.
Vad sa du? Vad då, hundraåringen?
- Har du sett hundraåringen? - Den därjävla gubben som var på tv!
Men Ricky...
Ja... I förrgår satt jag och vände på en tändsticksask ensam i köket.
Sen dök plötsligt den här gubben upp, och nu sitter jag här.
Det är för fan underbart!
Ja, nog leder det ena till det andra.
Men huruvida det andra blir bättre än det ena, det kan man aldrig veta.
Men jag vet att ubåt, propellerplan och vodka-
-leder till att man blir syrak i magen. Så in i helvete...
Fy fan!
Ursäkta, vad sa du?
Först ville vi att Albert Einstein skulle hjälpa oss.
- Går det bra? - Ja.
Vi hittade herr Einstein. KGB hämtade honom i Genéve.
Är det min svensexa? Så spännande!
Vänta, jag ska ju inte gifta mig. Jag har inte ens nån flickvän!
Vi upptäckte att det var Herbert Einstein, Alberts idiot till bror.
Herbert Einsteins enda likhet med brodern var utseendet.
Kamrat Stalin blev liksom väldigt besviken.
Ja, det tror fan, det.
- Så nu hoppas vi på dig, Allan. - Fabriken i Sibirien är inte i gång!
Vem är ansvarig för det?
Era idioter! Dårar!
Det är inte så skönt med marmor när man har huvudvärk. Han skriker.
Vem är ansvarig?
Kamrat Stalin vill att du berättar allt om atombomben.
Jaha, säger du det. - Javisst, varför inte?
Men kanske nåt att dricka först?
Vad fan säger han? Kalasjnikov?
- Ett glas, sen berättar ni allt. - Så ska det låta. Bra!
Dansa, dansa!
Dansa nu!
Fan, vad du tjatar. Du är galen. Du låter precis som Franco.
- Franco... Fascisten? - Tjatar hela tiden... Det är träligt.
Vad säger han?
- Känner du Franco? - Ja. Jag... Jag räddade hans liv.
Nej, din dans... Vacker. Väldigt maskulin.
Franco dansade så här... Som en kvinna.
- Säg ert sista 0rd. - Precis, lyssna här.
Jag tycker inte att män ska dansa överhuvudtaget.
Bara kvinnor.
Man kan inte tycka lika om allt.
Men att gulag-läger är riktiga skithål skriver de flesta under på.
Men jag fick lära känna några nya människor också.
En del ganska ytligt, men det var där jag blev vän med Herbert!
Ja, Herbert Einstein. Som sagt, det ena leder till det andra.
- Hör du, idiot! Lägg tillbaka stenen. - Ja, ja...
Idiot.
- Hej. - Hej!
Och maten där, eller födan... Den var usel.
Och nån vodka såg jag inte röken av. Inte en sup fick jag i mig.
Jag bestämde mig för att ta mig därifrån.
Planen var bra. Herbert kunde gå utanför sina områden utan skjutas-
-för vakterna var vana vid att han gick vilse hela tiden.
Du låtsas att du ska till matsalen, men du hamnar i tvätteriet.
- Där stjäl du två uniformer. - Gå till matsalen?
Nej, nej. Du låtsas att du ska gå till matsalen.
Men du hamnar i tvätteriet. Vakterna tror att du ska till matsalen.
- Så jag går till matsalen? - Du går till tvätteriet!
Tvätteriet? Varför ska jag gå dit? Maten är ju i matsalen.
Det här är helt jävla otroligt! - Du ska råka gå till tvätteriet.
En kråka på tvätteriet?
- Äter vi innan vi flyr? - Nej.
- Men vi gårju till matsalen? - Herbert, lyssna.
Vi går till matsalen varje dag, men du ska inte till matsalen.
Du går till tvätteriet och stjäl två uniformer.
- Jag förstår. Det är planen! - Ja, precis.
Allan, vi är i matsalen. Vi klarade det! Vi klarade det, Allan!
Efter ett år gav jag upp. Min plan var alldeles för invecklad för Herbert.
Herbert, glöm det.
Skit också, var har jag gjort av den?
Herbert, sluta. Snälla! Försök sova lite.
- Jag hittar inte sprinten. - Vilken sprint?
- Sprinten till den här! - Det är ju en handgranat.
- När hittade du den? - För ett år sen, kanske.
- Kom. Var hittade du den? - I tvätteriet.
- Var du i tvätteriet? - Jag hamnade där av misstag.
Du måste kasta bort den.
- Vem där? -Stanna!
Ursäkta, vi har problem. Vi har en osäkrad handgranat här.
Kasta den!
Granat!
Nu är den borta.
Jag kan säga att lösa raketer beter sig som kattpittari mars.
De far åt alla håll och kanter. Ja, ja, som sagt.
- Vi ska nog gå nu. - Till tvätteriet?
Nej, titta, vi kan ta den här.
Här.
Elden sprider sig på militärbasen.
Stalin tog nyheten om att lägret och Stillahavsftottan hade brunnit upp hårt.
Han trillade av pinn”.
Spola idioten och få honom att snacka!
In med fanskapet i badrummet och spola honom!
- Skärp dig, för helvete! - Aj!
- Fram med adressen! Var bor hon? - Aj!
- Var bor käringen? - Sjötorp...
...för det ligger så fint vid en sjö.
- Gäddan, hörde du? - Plattan i botten, Hinken! Nu kör vi!
Förstärkaren fungerar inte, och garantin gäller fortfarande.
Ja, jag kommer in med den. Tack.
Jag tänkte på de där likhundarna. Hur kan man veta att de markerar lik?
- Hur menar du? Det är ju en likhund. - Jo, men...
Jag vet inte, men jag tänker att Allan är ju ändå hundra år.
- Och vad då? - Äldre människor Iuktarju annorlunda.
En sötaktig doft. Det är lite...
Ja. Lite, lite lik.
- Släpp det. - Ja.
Kolla upp Per Gunnar "Gäddan" Gärdin och Hans "Hinken" Claesson.
- Jag har fullt upp med hundraåringen! -Det är samma mc-gäng, "Never again".
- Har du inte läst utredningen? - Jo!
Satte du i halsen?
Så där ja!
Ta lite grönsaker här.
Jag hittade den här mobilen på köksgolvet. Är den din?
- Nej, den är inte min. - Den är inte Gunillas heller.
- Den är avstängd. - Slå på den och se vem som har ringt.
- Då får du reda på vems den är. -Jo, men kan man göra det?
- Varsågod. - Tack.
Nån som heter "Åleg" har ringt. "Åleg" igen.
Han heter Oleg. Det är ryska. Lill-Popov har ringt.
- Är det din mobil, Allan? - Ja.
- Yes, - Jag har hittat gubbjäveln.
- Skitbra. Har du väskan också? - Nej, det är en massa folk här.
- Hitta väskan fort som fan, bara! - Ja, okej...
- Vad då, "okej"? Är det nåt problem? - Nej, jag funderar bara på gubben.
- Vad ska jag göra med honom? - Gör som du brukar: hota.
Det här är ett hot!
Den som gör nåt blåser jag skallen av! Plocka fram väskan!
Väskan är i köket.
- Bögjävel, hämta väskan! - Menar du mig?
Jag sa "bögjävel". Snabba på! Jag skjuter gubben.
Och du håller dig lugn där uppe.
Snabba dig på!
Stopp, stanna där!
Backa från väskan. Backa.
- Hallål - Vilken jävla tid det tar!
- Har du hittat väskan? - Jag har den.
- Asbra! Har du stålarna? - Jag kollar nu.
Ni håller er lugna! Lugn och fin. - Bra, bögjävel! Håll dig lugn.
Lugn och fin!
- Det är en skitväska, bara plast. - Håll käften, jävla russin!
- Jävlar, vad stålar! -Bra!
- Ta väskan och kom hit fort som fan! - Stick härifrån, din jävel!
- Stanna, käring! Jag skjuter. - Det är jag som skjuter, jag bor här.
- Hinken, vad håller du på med? - Stick, jag skjuter skallen av dig!
Hinken?
Helvete! Nej...
Caracas, för helvete! Upp med dig.
Du skriker.
- Var fan har du varit? - Köpt meloner. De var slut.
Hinken blir skjuten av hundraåringen, och du drar!
- Skojar du? - Ser jag ut att skoja?!
Halva organisationen och 50 miljoner är borta, och du köper frukt!
- Melon är ingen frukt, utan en grönsak. - Det skiterjag i!
Det handlar inte om det. Ifrågasätt aldrig mig. Förstår du?
Det ska jag inte.
Vart ska du? Stanna! Vart fan ska du? Du går ingenstans.
Stanna då, för fan!
Fan!
Jag ska klippa... Så.
- Har du fått ut alla kulor? - Förlåt, jag borde ha gjort nånting.
Du borde ha informerat mig om de stulna pengarna!
- Nu är jag också indragen! - Det är inte mina pengar än.
- Jag vet inte om jag är med och delar. - Jo!
- Så han är med? - Du får också en slant, Gunilla.
En slant? Jag är lika indragen i skiten som ni är. En fjärdedel blir bra.
- Solen ligger på. Ska ni med och bada? - Nej!
- Julius, ska vita ett dopp? - Nej, för helvete!
- Sonja kanske vill bada. - Nej.
- Vad ska vi göra med honom? - Kanske fjutta på bilen.
- Låt honom ligga. - Nån måste göra nåt med honom!
Det blir väl jag, för jag är den ende som tar ansvar!
Ansvar? Så det är din känsla för ansvar som gör att det känns tryggt här nu?
- Det var du som viftade med geväret. - Han höll på att skjuta skallen av oss!
- Ska vi skynda på, så vi kommer i väg? - Jag går och badar. Ring om det är nåt.
- Var ska vi hämta dig? - Jag har ingen aning än!
Köra omkring med en döing... Jag vet inte ens vem det är!
Nej, det kan man aldrig veta.
Folk kan se ut på ett sätt, och sen visar det sig att de är nån annan.
l Paris våren -68 gick jag på fest-
-med Herbert och hans söta, lilla fru.
Det var hos den franske utrikesministern.
- Ers majestät, god afton och välkommen! - Här är min man Herbert.
- Och hans vän Allan Karlsson. - Välkommen hit.
Nej, Jean-Claude, inte nu.
Det är ju du. Försöker du gömma dig?
- Vad gör du här? - Ursäkta, har vi träffats förut?
- Känner ni varandra? - Nej, han blandar ihop mig med nån.
- Jean-Claude Pistou, min tolk. - Nej, det är Vladimir Karpov.
Se upp, han är en festprisse. Vi hade en stor fest med Stalin.
Fan, vad vi drack vodka.
- Vem är ni? - Ni vet mycket väl vem jag är!
Vladimir hade lekt maskerad i flera år hos den där ministern.
Det gjorde fransmännen lite pratsugna.
Ge oss ett namn!
Och Ryan Hutten på franska CIA-kontoret...
...han blev också lite nyfiken.
Hur känner du den här Vladimir?
- Mr Popov sammanförde oss. - Julij Popov, fysikern?
Vi hade en fest med Stalin och Kirov och en KGB-kille, Alexander.
De dansade kosackdans.
Jag tycker inte att män ska dansa.
Men om jag blir riktigt full kan jag tänka mig en snoa.
Eller en polska. Polska är bra.
Snoa är en bra dans. Där går det undan.
Jag fattar, Allan. Du känner mycket folk och är social.
- Ja. - Vill du hjälpa oss?
Visst. Har ni hamnat i knipa?
Tack!
- Jag söker Popov. - Han är där borta.
Gubbagreppet.
Har du börjat med "gubbagreppet"?
Men titta... Vad gör du här?
Det var länge sen...? Får jag?
Amerikanska cowboystövlar.
- Här är min son Oleg. - Jaha, din grabb?
- Är det äkta amerikanska stövlar? - Ja, de är fina.
- Kan jag få dem? Snälla. - Oleg, sluta nu.
- Han kan få min... - Ta den här, den är också amerikansk.
Nej, du behöver inte...
- Vad säger man? - Tack.
Ja, ja, det blir bra. Slit den med hälsan.
Käre vän, vad gör du i Moskva?
Ja du, CIA har problem, så de bad mig om hjälp.
Jag tänkte att du kanske kunde... Vad fan är det här?
- Tvätta händerna. - Jag har gjort det.
Tvätta dem igen!
Min vän, jag vill verkligen hjälpa dig, men jag kan inte. Jag har familj nu.
Varför inte?
Om jag stjäl hemlig information dödar de mig och min familj.
Det är väl bara att prata med folket i Kreml?
KGB måste väl ha nåt som de vill bli av med.
Jag ber om ursäkt, min vän!
Ryan Hutten? Så du träffar CIA i Paris?
Kan du få nån intressant information från dem?
Det är inte osannolikt.
Hutten blev glad åt skräpet från ryssarna.
- Hur mycket pengar vill han ha? - Inga pengar, bara...
Ge honom bara lite av er information.
Kontraspionage. - Det fungerar väldigt bra, Allan.
Plötsligt var jag dubbelspion.
Eller spion, jag vet inte. Det fanns ju aldrig nåt hemligstämplat i väskan.
Både ryssen och jänkarna tömde papperskorgen rakt ner i den.
Det blev liv i luckan ändå.
Det vartill och med en och annan som strök med, tyvärr.
Det är ju så folk gör i kalla krig, i och för sig.
Hör du, väskan...
Jaså, säger du det?
Folk ser ofta ut på ett sätt, och sen visar de sig vara nån annan.
Amerikas nya president Ronald Reagan såg ut som en riktig rackare.
Det var han också, så det gäller kanske inte alla.
Samma knapp startar och stoppar inspelningen. Man växlar bara.
Toggle? Prata engelska.
Jag tål inte heller de här tekniska mojängerna.
Kan de inte bara ta en vanlig bandspelare?
- Mr President? Har ni tid? - Starta...och stoppa.
- Utan muren får rosorna mer sol. - Du tjatar alltid om den där muren!
Muren ska vara kvar. Förstått, din jävel?
Du tjatar alltid om den där muren!
Muren ska vara kvar. Förstått, din jävel?
Jag vill inte ha otäcka varelser i min trädgård.
För sista gången: Riv inte muren!
Den här inspelningen...
...bekräftar det som jag alltid har misstänkt.
Han är livrädd för tanken på att vi ska riva muren.
Han vet att om vi gör det-
-kommer ryssarna att invadera världen-
-och ta över den utan vapen.
När min gamle vän Popov trillade av pinn' ställde jag portföljen på hyllan.
Men hans grabb kom förbi ibland.
Att riva en så stor mur med bara hammare och mejsel...
Det är synd och skam.
- Skål för pappa! - Skål!
Otroligt! De har kanoner i hela öst- blocket, och de står och hackar så där.
Vad är det...? Hallå?
Slutar man svara i telefonen när man fyllt hundra?
- Är det Oleg? -Du skulle ju alltid ha mobilen med dig!
- Jo... - Okej, förlåt.
Grattis! Vad gör du?
- Jag ska ta ett eftermiddagsdopp. - Eftermiddagsdopp?
Du är härlig som vanligt. Blev du firad? Vad ska du göra i kväll?
Vi ska tydligen fly här, hur de nu kom fram till det.
- Fly? - Ja, folk har dött och så, så vi ska fly.
- Skynda dig, Benny! Vi måste härifrån! -Vi måste väl packa mat och kläder.
- Har Julius ringt än? - Nej.
Åh!
- Har du hittat nåt? - Va?
- Angående hundraåringen. - Nej, nej...
Hinken Claesson har visst en brorsa här i trakten.
Ricky heter han. Han har sett hundraåringen i Sjötorp.
- Kolla upp det. - Visst.
Jag vill se min väska här på Bali imorgon.
Javisst, jag ska till Sjötorp först. Jag åker dit själv, ingen assistans.
- Jag klippte fotbojan. Den är borta. - Tyst! Få in Bali i din tjocka skalle.
Fattar du? Bali? Annars gör jag mat av dig.
Jag serverar dig confiterad på din begravning.
Jaha... Mat -jag förstår inte. Varför mat?
- Det är du som blir maten! - Jag är mat?
Du blir maten, för vi har dödat dig, tillagat dig och serverat dig!
Helvete, satan! - Inte du, jag krockade nästan med en buss.
- Herrejesus, kan du inte ens köra bil? - Jag ringer tillbaka.
- Är han ryss, Oleg? - Ja, han är ryss.
- Han flackar och far över hela världen. - Har du referenser på honom?
Referenser? Det är Popovs son. Jag har känt honom länge.
Det räcker väl med att han vill hjälpa oss.
Eller har du nån doktorand som du vill ringa, nån som har gjort en avhandling?
"Jagad av pissfarligt mc-gäng", 180 poäng.
Jävla väg att vara smal...
Att det ska vara så jävla... Nu ska vise här.
Fuck you!
Jävlar, vad han kör!
- Vad fan gör han? - Bromsa!
Vad fan?!
Nu är karusellerna i gång. Jävlar, vad han flög.
- Var det bra så? - En...bensindunk.
- Med bensin. - Har du egen dunk?
- Nej. - Nähä.
- Och så en tändare. - En sån?
Ja. Vi ska grilla lite också.
Kött. Jag är galen i att grilla.
- Det är ju såna tider nu. - Ja, så är det.
Fan!
Helvete också!
Han verkar inte så talför. Vad synd, han verkade så angelägen.
Fan!
- Lever han? - Ja, men han blöder från huvudet.
Hallå!
Åh...
Se på fan...
- In fort nu, för helvete! - Vad fan är det med folk?
Sno ens bil mitt på ljusa dagen. De borde sitta inne.
Han blir överraskad när han öppnar bagageluckan.
- Finns det inga kompresser? - Du får ta en gardin eller nånting.
- Det måste vara nåt rent. -Vem är det?
- Han har blivit påkörd. - Men vem är det?
- Han ligger och blöder. - Kan ingen säga vem det är?
- Han försökte skjuta på oss. - Ja, det gjorde han!
- När han vaknar ska han ha sin väska. - Ge bort 50 miljoner?!
- Är du dum, eller? - Han sköt! Det är inte vän det.
- Allan, de vill ge bort våra pengar. - Det är för fan inte våra pengar.
Vart ska vi nu, då? - Kan du ringa Oleg nu, Allan?
Jag hittade blod, och i handen har jag en jävla tomhylsa. En patronhylsa.
Avlossad, ja.
Va? Ja, det tror fan att du måste skicka tekniker.
Han vaknar nu.
Här får du din jävla väska, så får du lämna oss i fred nu!
- Va? - Du får väskan som du har letat efter.
Så, vi ringer inte polisen, bara du sticker och lämnar oss i fred.
- Min väska? - Du förföljde oss och körde om oss...
Jag tror att vi tre ska ta och prata lite nu.
Ett ögonblick.
Det är memoria damnum, en minnesförlust.
- Fan! - Det fanns det gott om på hemmet.
- Och liggsår. - Hur länge sitter en promemoria i'.7
Memoria damnum... Det kan vara några timmar eller dagar.
- Resten av livet om han har otur. - Vi lägger honom och väskan här.
Jag tänker inte ge bort 50 miljoner till nån som inte vet att de är hans!
Där går gränsen!
- Ja, hallå. - Skit i att säga "hallå "!
- Vad exakt håller du på med, Gäddan? - Vet du vem jag är?
Om jag vet vem du är? Jo. Vet du vem jag är?
- Nej. Vem är du? - Försök inte blåsa mig!
Om du jävlas med mig kommer jag ta dig din jävel.
Uppifrån, nerifrån och upp i röven på dig!
Tror du att du är säker för att jag inte kan komma till Europa?
- Hallå, det är Allan. - Vem?
Det här är Allan Karlsson.
- Allan Karlsson? -Allan Karlsson från Malmköping.
Lyssna, du och din jävla polare är döda, fattar du?
Om du vill döda mig får du skynda dig, förjag är hundra år gammal.
Du är dött kött! - Idiot!
Kött?
Han sa att jag var kött.
Vem var det?
Det sa han aldrig, men han sa att han skulle döda till höger och vänster.
Döda oss?
Jag ska fan i mig döda dem! - Patsy, upp ur vattnet!
Joe, res dig upp för fan!
Jag måste ta reda på vem skojaren Allan Karlsson är. Koppla upp mig på nätet.
Jo, jag vet att orienterare är pålitliga människor-
-men du hörju att det är dödfött.
Det är ju ett idiottips. En gammal gubbe och en elefant i skogen!
Nu slänger vi ut killen och väskan. - Packa ihop skiten!
- Jag ska härifrån! - Stopp och belägg, Gunilla!
Först skulle vi dela lika och vara solidariska med andras pengar.
Men nu finns det inget medbestämmande.
Vad vill du, Benny? Vill du dö här? Det är det du kommer att göra!
Nej, jag vill leva.
Vad är det för jävla fråga att ställa till honom?
- Hallå. - Hej, Allan! Det är Oleg.
- OIeg! - Lyssna, vi landar snart.
Vart ska vi flyga sedan? Vi behöver landningstillstånd. Hör du mig?
Vänta lite, Oleg.
Gäddan, vart ska vi åka? Vi kan åka vart fan vi vill.
- Jag vet inte. - Säg det som dyker upp i skallen, bara.
- Bali... Är det en plats? - Det är en ö, för fan.
Hallå. Bali!
Bakom slagglagret? Va?
Ursäkta, det låter lite konstigt, tycker jag.
Men jag får väl framföra min åsikt?
Jo, jag ska ta det. Jag åker dit.
- Ja, hallå. - Du hade rätt.
Sidospåren hade inte med hundraåringen att göra.
Andrén gick ut med en internationell sökning och hittade Bulten och Hinken.
- Bulten är i Djibouti. - Vad är det?
- Det är en liten stat i Östafrika. - Jaha, hur hamnade han där nere?
Jag har ingen aning.
Har de dna, så att de vet att det är han?
Nej, inte än. Självmordsbombaren gjorde pyttipanna av torget.
Jaha... Och vad har hänt med Hinken?
Honom har de hittat i Riga. Han blev mosad i en bilkross.
Din teori var ju att han blev skjuten i Sjötorp. Vi hittade ju blod.
- Det var elefantblod. - Elefantblod...
Hinken hade inga skottskador, bara krosskador från krossen.
Enligt SKI fanns det bara elefantblod i Sjötorp.
Och Gäddan, vart tog han vägen?
Inget kopplar honom till hundraåringen. Efterlysningen är inte vårt bord.
- Så vi har ingenting på nån? - Nej, inget brottsligt i alla fall.
Det här är ju otroligt.
Jag har hundraåringen framför mig just nu - och en elefant.
Åh fan! Fråga om han vill ha skjuts tillbaka till hemmet, då.
Aldrig i livet! Nej, du.
- Du kan släppa allt det här nu. - Okej, jag släpper det.
- Jag släpper det. -Trots allt måste jag säga att du...
Du har gjort det här jävligt bra. Vi ses på måndag!
Vi ses på måndag. Hej då.
- Aj! Det är väldigt hårt. - Det ska vara hårt.
- Men jag fårjumblodstopp. - Gör det själv, då.
Nej, jag vill att du gör det här, även om du är skitdålig på det.
- Hallå. - Jaha, så du lever fortfarande?
- Var fan är du? - Bali.
Bali? Försöker du driva med mig?
- Va? - Vad då?
- Det är Allan Karlsson i bilen bredvid. - Vem då?
Patsy, titta åt vänster! Det är Allan Karlsson med min väska.
Jag undrar varför vi människor dras till havet. Det är väl frihetskänslan.
Gör nåt! Preja honom!
Vilken smäll!
Bali är en härlig ö.
Hallå? Är du kvar i telefonen?
Ja, jävlar.
Ja...
- Vad fan, har du fått malaria redan? - Va?
- Du är ju blek som ett lakan. - Nej...
Det är lite rörigt just nu. Jag vet inte.
Vad fan, hon vill ju ha dig!
Ja, jag vet. Det ärjust det...
Det börjar bli allvar nu. Jag måste bestämma mig, liksom.
Jag går och hämtar var sin till.
- Det är inte alla förunnat. - Vad menar du?
Jag menar, att ha det som ni har.
Det är få förunnat.
Gå ner till henne och säg det bara.
- Att det inte är alla förunnat? - Nej, vad du krånglar till allting!
Gå ner nu.
Ja, alltså... Jag fattar vad du menar. Jag tänkte mer på att...
Ja, det är inte alla förunnat, som sagt.
Man vet aldrig.
Det kommer en dag i morgon också.
- Vad fan sa du till honom, Allan? - Varför skriker hon åt dig?
Det är många som har skrikit ät mig i mina dagar.
Allt från stinsar till diktatorer.
Den första som skrek åt mig var min mor.
Jag minns inte att hon skrek, men gjorde hon säkert.
Jag skrek nog också.
Det är ju så nyfödda gör, första gängen de ser sig omkring.